Hørte du noe?
- Pokker. Nå igjen. - Ja.
Jeg går.
Carrie, du må legge deg igjen.
FIRE ÅR SENERE
- Hvor mye klokka? - Halv tre.
- Han skulle vært her klokka ett. - Vi venter bare på ham.
- Så irriterende. - Det er langt tilbake til Chicago.
Se hvem som har kommet.
Endelig.
- Dere må være familien Cassidy. - Ja.
- Dan Gifford. - Hvordan står det til?
Jeg beklager at jeg er så sein. Mobilen ligger på kontoret.
- Dere har sikkert prøvd å ringe. - Ja. 15 ganger.
Jeg viser dere det nye hjemmet deres. Jeg skal bare finne nøkkelen.
- Hvordan gikk turen? - Vi har kjørt i to dager.
Dere vil nok trives her.
Det er et herlig nabolag. Det minner meg om...
Det er enormt.
- Bare ring hvis det er noe. - Takk.
Vi ses på spleisefesten.
- Mamma, dette er nydelig. - Det er et naturreservat.
Lekker hage.
Er det herr og fru Dødes hus?
Jeg visste ikke at det lå så nære.
- Det bor vel ikke noen der? - Nei. Nei, det står tomt.
Det huset er grunnen til at vi har råd til å leie dette huset.
Et sånt dobbeltmord skader eiendomsverdien.
Folk ble da skutt i vårt nabolag uten at noen satte ned husleia.
- Kom og hjelp meg med å pakke ut. - Ok.
Jeg vil bare se meg rundt først.
- Takk for at du laget mat. - Du kan takke pappa.
Han lærte meg å lage dette.
Å koke vann, ha i spagetti og åpne glasset med saus? Bra far.
Du går ikke rundt med den lighter fordi du savner å røyke.
Ja, jeg savner ham da. Jeg savnet ham da vi var gift.
Han var på landeveien ni måneder i året.
Jeg tror det er bra for oss at vi har flyttet hit.
Jeg må bare venne meg til at du er hjemme mer.
Du fikk det største rommet. Hvor vanskelig kan det være?
Hallo. Dette her er Sarah Cassidy og hennes datter Elissa.
De har leid Reed-huset. Velkommen hit.
Takk.
- Jeg har laget potetsalat. - Flott.
Elissa, liker du å svømme? Bassenget er deilig og varmt.
- Hei. - Hei. Dan.
Bor det noen i Jacobson-huset?
Jeg så lys der borte i natt.
Det må være Ryan Jacobson. Sønnen.
- Virkelig? Du sa at det sto tomt. - Nei, sønnen bor der.
Er det et problem?
- Nei. - Bra.
Vi har jo en leiekontrakt.
- Vær så god. - Takk.
- Gi lyd. - Klukk-klukk.
Det er min sønn Tyler. Han og hans venner har en veldedighetsgruppe.
Unge Mot Sult. De har samlet inn 1.000 dollar -
- til Afrika eller Tibet. En av de stedene de sulter.
- Du burde være med. - Tyler.
Dette er Elissa. Kos deg.
- Unnskyld mamma. Fikk du full pakke? - Mammaer er alltid sånn.
Du er sikkert en total taper.
- Blir du med og svømmer? - Nei takk. Jeg ser bare på.
Ok.
- Har dere fått innrettet dere? - Ja.
- Har dere møtt Ryan Jacobson? - Nei. Kommer han i dag?
- Han holder seg for seg selv. - Vi burde brenne ned det huset.
Jeg sa ikke at Ryan skulle være i det. Hvorfor bor han der fremdeles?
- Han ødelegger eiendomsverdien. - Vi prøvde å kjøpe huset.
Vi ville rive det ned.
- Hva var det som skjedde? - Jeg har jo fortalt deg det.
Datteren drepte foreldrene sine.
- Ja, men hvor var Ryan? - Han bodde hos tanta si.
- Og hva skjedde med Carrie Anne? - Hun druknet ved demningen.
Men de fant aldri liket hennes. Noen tror hun bor ute i skogen.
Ignorer ham. Det er bare en vandrehistorie.
Er det det? Folks kjæledyrs mat blir stjålet.
- Ble du redd for det de sa? - Naboene er noen idioter.
De ville bare brenne huset hans ned?
- Han Tyler var da ok. - Juryen voterer stadig. Kanskje.
Tror du man kan bo der ute?
Nei, overhodet ikke.
Kom igjen.
- Lekkert leketøy. - Takk.
Jeg forsikrer mine gamle venner om at jeg ikke henger meg selv.
Hvis du vil gjøre noe mindre morbid, -
- så møtes Unge Mot Sult i dag. Blir du med? Jeg kan kjøre deg.
Jeg kan ikke. Jeg skal se en film med mamma.
Vent litt.
- Hei. - Hvordan gikk det på skolen?
- Er din sjel i ett stykke? - Noenlunde. Og du?
Ok. Men jeg fikk en kveldsvakt.
- Allerede? - Jeg kan ikke si nei til den.
- Jeg er ikke hjemme før kl. 22. - Greit. Jeg skal på Unge Mot Sult.
- Vi ses når jeg kommer hjem. - Fint. Ta vare på deg selv.
- Ha det. - Ha det.
Da kan jeg visst likevel.
- Hei. - Står til, Tyler?
- Så dette er Unge Mot Sult? - Vi donerte 1.200 dollar i fjor.
De kom fra min fars kredittkort i stedet for fra innsamlinger.
Setter det på collegesøknaden som veldedighetsarbeide.
Det er genialt på sin egen sleipe måte.
Er det noen der inne?
Unnskyld.
- Er du ok? - Ja. Jeg må bare hvile meg litt.
Da venter jeg bare med å tisse.
Der er du jo.
- Du er pen. - Du er full.
Jeg er sykt kåt. Jeg bare kødder.
- Kom her. - Nei.
- Tyler, la være. - Kom igjen.
- Slipp meg. - Hva er problemet ditt?
Rasshøl.
Det er Sarah. Legg igjen en beskjed.
- Hei. Trenger du skyss? - Nei takk. Jeg bor rett her.
Nei, jeg så deg flytte inn på Sycamore Lane.
Jeg bor ved siden av dere.
- Det blir regn. Vil du sitte på? - Nei, jeg går bare.
Du er 15 kilometer hjemmefra.
Nei, det er ok. Jeg venter på min mor.
Foreldrene dine ble myrdet.
Unnskyld. Folk snakker om det. Jeg skal holde kjeft nå.
Det er ok.
Du sier bare det du tenker.
Det er det eneste folk tenker når de ser meg.
Så hvorfor bor jeg i det huset mine foreldre ble myrdet i.
Ja, hvorfor gjør du det?
Mine foreldre sendte meg bort da jeg var sju år.
Jeg har ingen annen forbindelse til dem enn det huset.
Men det har vært for tøft å bo der.
Jeg setter det i stand, og så selger jeg det.
- Jeg hørte deg synge i morges. - Kan du høre meg helt der bortefra?
Det var pent.
- Er du med i et band? - Jeg var det i Chicago.
Min far var med i et rockeband.
Har du noe bra?
Du bruker fremdeles kassetter.
Du må ha noen ny musikk.
Ja.
Jeg hadde engang en sånn en.
Ja. Den der var min fars.
Bilen også.
Blir dere boende her i Woodshire?
Jeg håper det.
Det er så stille her.
Helt annerledes enn der jeg bodde før.
- Det er stillere ved daggry. - Hva gjør du oppe så tidlig?
Jeg sitter ute i hagen og skriver. Historier og sånt.
Det er lett.
Det er som om at fordi alle andre fremdeles sover, -
- så er de beste tankene ikke tatt ennå.
Det er min mor. Det er best jeg går.
Takk for skyssen.
Alt i orden.
- Ga Tylers mor deg skyss hjem? - Nei, Ryan Jacobson gjorde det.
Ryan Jacobson? Hvordan kunne det skje?
Ingen ville gi meg skyss, så jeg gikk, og så så han meg.
Hvorfor ringte du ikke? Jeg kunne ha hentet deg.
Carrie Anne, hold opp!
Hold opp!
Hold opp! Hold opp!
Det er ok. Det er ok.
Hvorfor gjør du dette hele tida, Carrie Anne?
Du vet jo at jeg tar meg av deg.
Vi har fått en ny nabo, ok?
Hun heter Elissa, og hun og hennes mor har akkurat flyttet inn.
Du skal la henne være, ok?
Merr.
- Hei, du heter Elissa, ikke sant? - Jo.
Jeg heter Jillian.
- Takk for at du la meg i går. - Det var så lite.
Jeg drikker vanligvis ikke, og jeg kastet opp på Caitlins håndklær.
- Hvorfor er du venner med dem? - Jeg vet ikke.
Jeg har vært kjæreste med Tyler, men han er en dritt.
- Han er et drittsekk. - Drittsekk er det nye rasshølet.
Jake. Elissa, dette er min bror Jake og hans venn Robbie.
Jeg har villet møte deg. Du var med i et band.
- Hvordan visste du...? - Google. Ikke noe er hellig lenger.
Det er snart bandkonkurranse.
- Vil du synge i bandet vårt? - Og hva hvis dere suger?
Det gjør vi ikke. Det er oss. Hør på det, og hvis du liker det, -
- så kom på øvelsen i morgen.
- Kult. Hyggelig å treffe deg. - I like måte.
- Han liker deg. - Og jeg har allerede fått jobb.
- Unnskyld. Betjent? - Glemte jeg å skrive under?
Nei. Jeg ville bare spørre om noe.
- Sarah Cassidy. - Bill Weaver. Hva skjer?
Jeg har akkurat flyttet hit med min syttenårige datter.
Og du vil vite om jeg synes det kan stemme at du har en datter på 17?
- Og nei, det kan det ikke. - Det dreier seg om Ryan Jacobson.
Han ga min datter skyss hjem. Vet du noe om ham? Om han er...?
- Ok? - Ja.
Å finne ut at ens foreldre ble drept av ens søster er tøft.
Da skulle man tro at folk ville være greie mot ham, hva?
Han bodde hos sin tante. En senil gammel dame.
Han måtte ta seg av henne.
Han flyttet tilbake hit sammen med henne, og hun døde for et år siden.
Det har aldri vært problemer med ham, -
- men folk elsker å klage over ham og deres eiendomsverdi.
- Ja, jeg har hørt det. - Unnskyld.
Ok. Beklager. Jeg må stikke.
- Takk, betjent. - Kall meg bare Bill.
- Vi ses. - Ja.
Jeg har brent en cd til deg.
Takk.
Min MySpace-side.
Jeg ville gjerne høre musikken din.
- Det er ikke merkelig, vel? - Nei. Bare hvis du ikke likte den.
Nei, jeg syns det var pent.
Godt svart.
Du samler forråd, hva?
Jeg handler inn så sjelden som mulig.
Det er et stort hus.
- Hva er det der oppe? - De ble ikke ferdige her oppe.
Det er ikke noen vegg, men jeg flyttet likevel hit opp.
- Det er litt smått. - Bra du ikke går i søvne.
- Er det familien din? - Ja.
Så søt du ser ut, Ryan.
Og det er Carrie Anne.
Øynene hennes er så blå.
Dere ser lykkelige ut.
Det må ha vært fint å ha vært samlet.
Å ha to foreldre.
Carrie Anne var sentrum i familien.
Etter ulykken forandret alt seg.
Var det da du ble sendt bort?
Jeg har ikke snakket med noen om det før.
Hva er det her inne?
- Unnskyld. - Det er ok. Du trenger ikke gå.
Jeg har ikke vært her inne på lenge.
Jeg trodde hun var 13. Det ser ut som et barnerom.
Hun var hjerneskadet.
Vi lekte bare.
Det gjorde vi ofte. Vi lekte sisten.
Hun elsket å huske.
Mamma og pappa var inne, og jeg skulle passe på henne.
Men hun ville høyere og høyere opp.
Mamma!
Da hun våknet var hun helt annerledes.
Hun skrek hele tida, -
- og hun angrep oss.
Er det derfor det er gitter for vinduene?
Ja. Hun visste aldri hvor hun var.
Hun stakk av inn i skogen.
Gitteret skulle holde henne inne.
Nå holder de naboene unna.
Jeg er vanligvis ikke i denne delen av huset.
Takk.
Jeg håper du liker cd-en.
Ja. Takk.
- Ha det. - Ha det.
Elissa, kan du hjelpe meg litt? Jeg må på jobben.
Hei. Takk. Hvordan gikk det på skolen?
- Skole er skole. Hva med jobben? - Det går ok.
Kveldsvaktene er tøffe, men jeg liker sykehuset. Litt drama.
- Hva gjorde du etter skoletid? - Jeg...
Jeg var borte med en cd hos Ryan. Han er veldig søt.
Og trist og ensom.
- Han bor alene i det store huset. - Var du inne hos ham?
Vi tok sopp og hadde ubeskyttet sex.
Jeg vet hva du driver med. Du prøver å redde ham.
- Nei. - Jo. Du liker å redde folk.
Noen ganger kan man ikke redde folk.
Carrie Anne, nei!
Vi ses når jeg kommer hjem fra jobben.
Unnskyld.
Du skremte vettet av meg.
- Hvordan kom du inn? - Hoveddøra sto åpen.
Det lukter godt.
Hvem er det?
Hva driver du med?
- Hei. - Ryan?
Jeg tenkte vi alle sammen skulle bli kjent med hverandre.
Ok.
Så bodde jeg hos min tante Iris, -
- men hun fikk slag da jeg var 18.
Etter at hun kom på sykehuset flyttet jeg hit.
Hjem.
Det er et stort hus.
Det må være vanskelig å få det til å gå rundt.
Det trenger du ikke svare på.
Foreldrene mine arvet huset og noen penger, så...
Jeg fikk alt da de døde. Det er ikke så mye, men nok.
Og så går jeg på Bridgeport Community College.
Det er ikke verdens beste college, -
- men jeg vil gjerne inn på legestudiet.
Jeg vil bli psykiater.
Min mor gikk til psykiater etter at hun gikk fra min far.
Tusen takk for maten.
- La oss få litt dessert. - Ja.
Jeg vil bare si takk.
Dere er de første som har invitert meg siden det skjedde.
Selvfølgelig.
Det er noe jeg må si. Elissa har akkurat begynt på ny skole, -
- og jeg vil gjerne at hun gjør det bra på skolen.
Og hun går på high school, og du går på college.
Jeg tror godt Ryan vet hvor jeg vil hen.
Vi er naboer, og jeg vil gjerne at vi er venner, men jeg har én regel.
Dere to får ikke være alene, hos deg eller her, uten meg.
- Men du er jo aldri her. - Jeg er her nå.
Ryan, kan du respektere det?
Ja.
- Takk. - Det er best jeg går.
Nei, Ryan.
Du kan bli.
Du er heldig som har en mor som bekymrer seg for deg.
- Ryan, kan du ikke bli? - Tusen takk for maten.
Jeg mente ikke... Jeg sa at han kunne bli.
Du inviterer ham over, og så kaster du ham ut!
- Jeg ville beskytte deg. - Så nå leker du endelig forelder?
Bare fordi du var full og billig på skolen, trenger ikke jeg være det.
Jeg inviterte ham over,-
- og så kastet jeg ham ut og sa at de ikke fikk være alene.
Elissa vil ikke snakke med meg, -
- og Ryan tror nok jeg er imot ham som alle andre her i byen.
Ryan er en klok gutt. Han forstår det nok.
Jeg kan ikke holde henne vekk fra gutter, -
- men hun skal ikke gjøre de samme feilen som meg og velge feil typer.
Hun behandler meg som et barn.
Teit.
Hun satt der og var full og pinlig, og han var så søt.
Hun snakket til ham som om han var et monster.
Hun finner den som er mest på trynet, og gjør ham til et prosjekt.
Jeg er bekymret for at Ryan er en del av det mønsteret.
Takk for at du ville komme. Jeg vil si unnskyld på min mors vegne.
- Det er ok. - Hun var bare litt paranoid.
- Det er min venninne Jillian. - Hei.
- Gir du oss skyss? - Hva?
- Vi får jo ikke lov til det. - Men vi er jo ikke alene.
Ja. Ja, ok.
Jeg prøver så hardt å være en god mor for første gang, -
- men jeg klarer det ikke så bra.
Sarah, din datter er et menneske som bryr seg om andre mennesker.
Du trenger ikke være så hard mot deg selv.
Ok. Takk for skyssen.
- Ha det. - Ha det.
Igjen må jeg si at vi ikke kan være alene sammen.
VIDEREKOBLER SAMTALE
- Hei. - Jeg har fått en kveldsvakt til.
Jeg er ikke hjemme før klokka 23. Går det bra?
- Ja. - Men husk avtalen vår.
Ja, ja. Stoler du overhodet på meg?
Jeg viderekoblet hjemmetelefonen til mobilen min.
- Du er ganske utspekulert. - Det er for å beskytte henne.
Huset tilhørte min oldefar.
Derfor er det litt tøft å selge det.
Det der med å sette det i stand... Jeg vet ikke.
Jeg vil vise deg noe. Sett deg her.
Jeg husker ikke så mye fra da jeg var liten.
Men jeg husker at min mor satt her og sa at alt har en hemmelighet.
Alt.
Først kunne jeg ikke se det.
Men så en dag kunne jeg det.
Se hva?
Jeg skal vise deg det.
Se.
Det er jo et ansikt.
Jeg ser det.
Folk legger ikke merke til hemmelighetene rundt seg.
Heller ikke selv om de er rett foran dem og venter på å bli funnet.
Jeg liker måten du ser ting på.
Jeg liker måten du ser meg på.
Jeg er straks tilbake.
- Du må gå nå! - Hva? Hvorfor?
- Du må ikke være her! Gå! - Hva har jeg gjort?
Så gjør vi det bare her.
Kom igjen.
- Hva? - Herregud!
- Hva? - Det var ei jente.
- Ray! - Tror du Carrie Anne er der ute?
Er der noen der? Er du her ute, Carrie Anne?
Nei, Alice. Nå finner vi Carrie Anne. Hun må jo være her ute.
Ray, jeg vil hjem nå.
Sett deg nå inn i bilen.
Våkn opp. Våkn opp.
Vær så snill og våkn opp? Våkn opp.
Herregud, hva har jeg gjort? Hva har jeg gjort?
Jeg vet ikke hva som skjedde. Vi koste oss, og så flippet han ut.
"Flippet ut"?
- Jeg må stikke. - Kan jeg komme inn?
Jeg...
Jeg vil gjerne si unnskyld for den måten jeg taklet det med Ryan på.
Det er greit.
Jeg prøver bare å beskytte deg.
- Du vet det, ikke sant? - Jo.
Jeg kunne ønske du kunne fortelle meg ting.
At du ville la meg hjelpe deg.
Ok, jeg skal det.
Jeg har kjøpt noe til konserten.
Det er noe makeup.
Jeg prøver å være en god mor.
Jeg vet det.
Liker du ikke kaffen?
Du har visst den rebell- greia uten grunn gående, hva?
Jeg spanderer.
- Det er ok. Jeg er ikke sulten. - Jeg spanderer et glass melk også.
- Hallo? - Elissa, det er meg.
- Jeg vil gjerne treffe deg. - Jeg vet ikke riktig.
Hva skjedde her om kvelden?
Jeg er så lei for det.
Ryan, er du ok?
Jeg må bare snakke med deg. Jeg vil fortelle deg noe.
Hva?
Jeg forteller deg det senere.
- Lover du det? - Ja.
- Skal vi spille, eller hva? - Jeg må stikke.
Det er bandkonkurranse på skolen. Vil du komme og se på oss?
- Ok. - Ok, ha det.
Hva?
Ikke noe.
- Se på det der. - Så er psykoen her.
Jeg har hørt at retarden har vært sammen med hun nye.
Banger du henne? Da knuller hun tydeligvis hvem som helst.
Ynkelig.
- Så du kom? - Ja. Jeg ville gjerne komme.
- Jeg er så glad for det. - Det er jeg også.
De knuser bilen din.
Hva driver dere med?
Hold opp!
- Nei! - Ta ham, Tyler.
Merr! Han har bare ett sted å dra. Kom! Kom igjen!
- Rasshøl! - Kom igjen! Kjør!
- Hei. - Kjære, hvor er du?
- Jeg er hjemme. - Du er ikke sammen med Ryan?
- Nei. - Tyler har akkurat blitt lagt inn.
Slåss han og Ryan? Så du det?
Han forsvarte seg selv. Han ble overfalt av seks fyrer.
- Men du skal holde deg hjemme. - Jeg er hjemme.
Hvis du ikke tror meg, så ring.
- Er du ok? - Ja, det går bra.
VIDEREKOBLER SAMTALE
Tror du meg nå? Vi ses.
- Jeg vil ha Ryan Jacobson arrestert. - Ro deg ned, Bonnie.
Nå snakker jeg med både Tyler og Ryan og med alle som så på, -
- og så finner jeg ut hva som skjedde.
Din sønn og hans venner har mobbet Ryan, og dere har latt det skje.
Hvis jeg finner ut at det var Tyler som begynte, -
- blir han anklaget for overfall.
Hvorfor forsvarer du ham alltid? Det udyret...
- Han heter Ryan. - Og?
- Han vil høre fra vår advokat. - Gå. Gå.
- Er du ok? - Ja. Jeg fikk bare bange anelser.
Jeg drar ut til Ryan. Skal jeg se innom hjemme hos dere?
- Bare se om hun er hjemme. - Ok. Jeg ringer deg.
Carrie Anne, hold opp!
Ut! Stikk! Av sted!
Gå ovenpå! Vær så snill?
Du skremmer henne. Vent på meg ovenpå! Bare gå!
Rolig, Carrie Anne. Det er ok.
De kommer ikke og fjerner deg.
Hun sier ikke noe til noen. Hun er ikke som de andre.
Det er ok. Alt er i orden. Rolig nå.
Hun vil hjelpe oss.
Sånn. Flink pike. Alt i orden. Du er trygg nå.
FARGEDE KONTAKTLINSER BLÅ
Du må love ikke å fortelle noen om Carrie Anne.
Er det din?
Ja.
Lov meg at du ikke forteller noen om Carrie Anne.
Ja.
Ja, jeg lover.
Jeg må gå. Mamma har ringt.
Ryan, vær så snill og la meg gå?
- Hva gjør du? - Carrie Anne døde dagen på huska.
Da er det over.
Det var min skyld.
Vi prøvde å holde hverandre i hendene.
Hvis Carrie Anne døde, hvem drepte da foreldrene dine?
Jeg trenger Carrie Anne.
Jeg kan ikke både ha deg og Carrie Anne.
Men hva hvis du er Carrie Anne?
Nei.
Nei Ryan, vær så snill?
Ryan, hva gjør du? Hva gjør du?
Nei Ryan, vær så snill!
Du må ikke gjøre henne noe.
Skrik så høyt du vil. Ingen kan høre deg.
Han kommer til å halte resten av livet. Sørger du for en MR-scanning?
VIDEREKOBLER SAMTALE
Hei, det er Elissa. Legg igjen en beskjed.
- Hallo? - Hei, det er meg.
Jeg har ringt hjem, og da fikk jeg hennes mobilsvarer.
Jeg tror hun er hos Ryan. Vil du dra dit bort først?
Vær så snill og slipp meg løs?
Det var ikke din skyld at Carrie Anne døde.
Det var et uhell.
Jo, det var min skyld. Det er derfor de straffet meg.
Straffet de deg?
Men jeg stoppet dem.
Hva mener du med at du stoppet dem?
Kan jeg komme inn?
- Vinduet ditt er knust. - Det var bare noen gutter.
Jeg så hva du gjorde med Tylers ben. Hva skjedde?
Jeg forsvarte meg bare.
Du må komme inn på stasjonen i morgen og avgi forklaring.
Jeg vil gjøre mitt beste for å hjelpe deg,-
- men du må holde din sti ren.
Du har ikke sett Elissa?
Jo, jeg så henne på bandkonkurransen. Er hun ikke der?
Nei, og moren hennes trodde hun var hjemme, men det er hun ikke.
Hun er ikke her.
Vi ses i morgen tidlig.
Jeg beskyttet deg.
Nei! Du er akkurat som alle de andre!
Lås opp døra! Lås opp døra, Elissa!
Merr!
KLOROFORM
Hei, fru Cassidy.
- Jeg leter etter Elissa. Er hun her? - Nei.
Hun var ikke hjemme, så jeg tenkte at hun kanskje var her.
Det er hun ikke.
Jeg blir ikke sint hvis hun er her.
- Elissa? - Mamma! Hjelp!
- Mamma! - Elissa!
Jeg vil ha deg.
Det vil jeg virkelig gjerne, men jeg trenger Carrie Anne.
Jeg er lei for at jeg ikke kan beholde deg, Elissa.
Kom igjen. Kom da.
Kom igjen. Kom igjen.
Jeg er ferdig med å pakke bilen.
Hva ser du på?
Hva ser du der?
Jeg ser et tre.
Hvorfor spør du?
Ikke for noe.
Er du klar til å dra?
Ja.
Nå skal lysene blåses ut.
Ønsk deg noe.
- Ønsk deg noe, Carrie Anne. - Jeg heter ikke Carrie Anne.
Jeg heter Ryan.
Jo, det er det. Du heter Carrie Anne.
Du heter Carrie Anne.
Norske tekster: Lise Weggersen Scandinavian Text Service 2012
Retail subrip by jeem.